Gör inte så här mot mig!
- Skeppsvarvet! - Rör på dig.
- Vi gömde allt där! - Rör på dig, din jävel.
Det var inte mitt fel.
Padín, det är inte mitt fel. Du måste tro mig.
- Håll käften. - Padín, jag lovar. Släpp mig.
- Padín. - Håll käft!
Snälla, släpp mig.
Håll käften för fan.
Padín...
Padín, nej! Lämna mig inte här.
Tryck hårt.
Hårdare.
Mer.
Dra mig mot dig.
Hårdare.
Du kan klä på dig nu.
Du kan hjälpa honom.
Han är ute.
Det är Kike.
Var är du?
Tar lite luft, vad fan tror du?
Jag har nåt här. Hur ska jag säga...
- Padín! - Jag fångade krabban till sist, men...
Nu är problemet...
...vad vi ska göra med spindelkrabban. Förstår du problemet?
Jag förstår.
Okej, så...?
Om spindelkrabbans ben är brutna, vad tror du själv?
Jag förstår vad du menar.
Han kommer.
Pappa, du var jävligt bra.
Santiago säger att de kommer skicka hem dig.
Jag ska inte hem.
Jodå. De tror att du är mer död än levande.
De är klara med renoveringen.
Vi har satt in en fantastisk dusch med halkskydd
i det stora rummet på nedervåningen, med rullstolsingång.
Du kommer bo som en kung.
Släpper de mig, ska jag till hemmet.
Vad säger du, pappa? Varför vill du till hemmet?
För att jag känner för det.
Nej, Padín! Nej!
Bra?
Mycket bra.
Om det är nåt jag kan...
Jag säger till.
Ni har bra händer.
Jag vet, mina klienter säger det varje dag.
Jaha, ja.
Vi kan fortsätta med detta efter graviditeten, eller hur?
Men hemma, utan åskådare.
- Ursäkta. - Snälla ni.
Alltid varsamt, inga häftiga rörelser.
Trycket ska vara detsamma som när ni brer smör.
Kylskåpskallt smör.
Tryck utan rädsla.
Att ge...
Snälla ni...
Så ja, tryck. Så där, ja.
Vad?
Det verkar vara sant.
Vadå?
Att gravida kvinnor är vackra.
Hejdå, jag hämtar dig sen.
- Nej, det behövs inte. - Okej.
- God morgon. - God morgon.
Du Mario, vad tror du om Orlando?
Orlando? Som de krossade tomaterna?
Häromdagen var det Mariano... Har du inga bättre namn?
Jag funderar vidare, men du gillar ju inget.
Du kommer på nåt. Stressa inte.
En till. Marcial, bara en till.
- Vill du mörda mig? Slyna! - Marcial.
Marcial, hördu. Vad är det?
Slynan här vill förgifta mig.
- Prata inte så där. - Snälla.
Om du låter Raquel ge dig lunch,
tar jag med dig ut och röker sen. Ska vi säga så?
Okej.
- Så där, ja. - Härligt.
Gott, eller hur?
Han har så dåligt minne att han glömt det när han är klar.
Mitt minne är dåligt, men hörseln är det inget fel på!
Fan!
Tack så mycket.
Mario, vi kanske får en ny patient.
- God morgon. - Hej.
Mannen vill, men familjen är inte förtjust.
- På grund av pengarna? - Det är inget problem.
- Mercedes? - De... Ja?
De vill hellre ha honom hemma. Det är ett känsligt fall.
Känsligt?
Det är Antonio Padín.
- Knarkbaronen? - Ja.
Satt inte han i fängelse?
Jo, men han har en degenerativ sjukdom.
Han får åka hem, men vill hellre hit. För vårdens skull, antar jag.
- Den här också. - Okej.
Men han kan köpa vilken vård han vill. Han har råd.
Han vill väl ha kvar pengarna. Fler än han väljer det här
innan barnen gör dem galna med alla underskrifter.
Får vi inte problem med de andra boende?
Det tror jag inte.
Nåväl, du vet bäst. När tas han in?
I helsike att du har löst det.
Pappa, Kike och jag ser det, colombianerna ser det.
Du kanske har fel.
- Jag gör inte affärer med kineserna. - Fan. De finns ju där.
Jobbar de inte med oss, jobbar de med andra.
Kike har rätt, tiderna förändras.
Nu har de pengarna.
Vi är idioter om vi inte tar tillvara på chansen.
De har inga kontakter i trakten.
Sen betalar vi colombianerna, det är allt.
Och om kineserna blåser er, vem är då ansvarig?
Ni står i skuld till colombianerna.
I helvete heller! Vi behöver svar från dig.
- Kike. - Är du med eller inte? Va?
- Inte ett öre. - Inte ett öre?
Jävla gubbe.
Kike, ta det lugnt.
- Jag blir så förbannad! - Lugna dig. Vad sa jag?
Vad glor du på? Jävla gubbe.
Du köpte ett palats att bo i.
Det var därför du åkte fast. Så predika inte nu.
Hej, hur står det till?
Jag vill presentera er för Mario, vår chefsjuksköterska.
Angenämt. Vem av er ska flytta in?
Han här, med det bistra humöret.
Med er tillåtelse ska jag visa honom runt på hotellet.
Bra. Hejdå, pappa.
Ni ska se, Mario har så bra hand med dem.
Under tiden kan vi prata om vården.
Lysande.
Vi byter övning.
Vi vänder, roterar underarmen och...
...in med tummen.
Ut med tummen.
Ut...
Som om vi stal nåt från en ficka. Som en tjuv.
Det verkar funka bättre, Antonio.
Bli inte sur. Jag skojar. Prova med andra handen nu.
Igen.
Tummen in, tummen ut.
In.
Ut.
Jättebra. Såg du?
Dina händer är mycket rörligare.
Och vi har varit här i två minuter.
Du kanske inte kommer kunna spela baseball, men det kan bli bättre.
Vi väntade på kontoret.
Här är vårt rehabrum med alla tänkbara träningsredskap.
- Mercedes, har du en sekund? - Visst.
Tar du över ett ögonblick?
Jag är strax tillbaka, Antonio.
Här är de uppvärmda poolerna för motorikträning, om ni vill...
Nähä...
Pappa, vi går vidare med eller utan dig.
Men dörren hem är alltid öppen.
- Låt mig inte få reda på nåt. - Vadå?
Ett ont ord eller brist på respekt för min pappa,
och jag ska se till att helvetet bryter lös.
Förstått? Ja?
- Jag träffade Rosa idag. - Jaså, hur mår hon?
Skit. Visste du att hon fått sparken från försäkringsbolaget?
- Varför det? - Vad tror du?
På grund av strejken?
Det är olagligt.
Hon hade ingen fast tjänst så de förnyar inte kontraktet.
- Hon borde anmäla dem. - Precis vad jag sa.
Om de anställer en ersättare, kan hon vinna.
Ja, men hon är för snäll.
...grannarna till mannen, känd som ledaren för Padín-klanen.
Enligt uppgift har den legendariska knarkbaronen släppts av hälsoskäl.
Otroligt.
Många har dött på grund av honom.
Han borde sitta inspärrad resten av livet.
Det är dåligt. Människor som gjort mindre grova brott
sitter av hela sina straff.
Jag har ben som en elefant.
- Vad tittar du på? - Inget, morgondagens väder.
God morgon, Antonio.
Det är dags för frukost. Jag hjälper dig upp så går vi ner.
Inte nu, gå din väg.
Kom igen, Antonio.
Lämna mig ifred.
Ursäkta, har vi en sömntuta här?
Det är okej.
Vi tar det lugnt.
Alla är olika.
Här ser man allt, Antonio.
Många människor passerar här, väldigt sjuka människor.
Som dig och ännu värre.
Jag har känt de som bara legat till sängs för att sen bara...
Men det är inte lätt att sätta fötterna på marken,
när man vet att det blir sämre varje dag.
Det är därför vissa föredrar att vara här, att bo här bland främlingar,
med människor som inte bryr sig, som inte kände dig när allt var bra,
när du var herre på täppan.
Bättre med likgiltighet än medlidande och sorg, eller hur?
Men det betyder inte...
...att du inte kan uppskatta vissa saker.
Som en promenad i trädgården en solig dag.
Ska vi prova?
Du kan inte förneka att vi har en fin trädgård.
Var kommer du ifrån, Antonio?
Och du?
Jag? Från Cambados.
Sluta upp med skitsnacket, då vet du vem jag är.
Jäklar, är det du som är borgmästare?
Låt oss ta en titt på dagens meny.
En utsökt zucchinisoppa.
Det ger krafterna tillbaka efter promenaden.
Ska jag visa ett trick?
Luta fram armbågen på bordet...
...och bryt lugnt...
...mot gott bordskick.
Och sen...
...sakta men säkert in i munnen.
Är du med?
Så du inte spiller.
Är det gott?
Det är kallt.
Lite kallt, ja.
Så där, ja.
Tack.
Vi är här för att hjälpa.
Julia. Hej, hjärtat.
Vi har problem här.
Det vanliga, en gammal man som blev dålig.
Jag blir sen. Kan du hämta mig så åker vi direkt?
Okej, puss.
- Hallå. - Du skrämde mig.
Förlåt. Har du nåt?
- Bara till mig. - Du...
Nej visst, det är ju till dig.
Jag har mitt i baren.
Jag känner igen dig.
Ja, kompis. Jag kommer ihåg ditt ansikte.
Men du var död.
Du var död!
Jag injicerar din medicin i venen så vi inte belastar halsen.
Tills du mår bättre.
God natt, borgmästarn.
Äntligen.
Förlåt, hjärtat.
Jag kunde inte komma ifrån tidigare.
- Tog du med mina kläder? - Ja, de är i baksätet.
Skakar du?
Ja, men det är ingen fara.
Kör nu, dina föräldrar väntar.
Vill du inte berätta?
Det är inget, det går snart över.
- Okej. - Det är jobbet.
Den gamla mannen du just var hos?
- Vad vet du om honom? - Inget, du nämnde ju honom.
Är han jättesjuk?
Ja.
Ja, det är bara det att...
...vi tror vi kan kontrollera allt och...
I slutändan är vi ingenting.
Bara vätskor, som läcker ur alla hål. Bara skit.
Kom hit.
Kom.
Känner du?
Ja.
- Känner du att den rör sig? - Ja.
Känner du dig bättre?
Mycket bättre.
Ursäkta, fortsätt.
Hallå?
Ja.
Nej. Ja, perfekt.
Jävligt bra.
Visst. Ja, det kan vi.
Inga problem.
Bort med tassarna.
Förlåt.
Ja.
Tack så mycket.
Tack. Hejdå.
Toño.
Toño, allt är fixat. Men vi måste göra det nu.
Kike.
Kom igen!
Upp!
Amparito, fuska inte. Jag ser dig, Amparo.
Upp!
Upp med armarna!
Upp!
Mål!
Behandlar de dig väl eller ska vi jävlas med dem?
- Vad vill ni? - Vad vill vi, frågar han.
Vad annars, pappa?
- Vi vill se hur du mår. - Jag är döende.
Var det nåt mer?
Ja.
Det finns fortfarande tid, om du vill ändra dig.
Visst.
Visst. Och?
Är du med eller inte?
Colombianerna finansierar oss.
Vi ger inget för varorna förrän kineserna har betalat. Rojas litar på oss.
På mig.
Rojas litar på dig och på oss, han har känt oss hela livet.
Vem tror du han pratade med när du satt inne?
Vem?
Rojas tror att jag är med på detta.
Eller hur?
Han skulle aldrig lita på er med varorna.
Se på honom, han skrattar.
Vi var oroliga för dig och du skrattar oss rakt upp i ansiktet.
Du kan dra åt helvete, gubbjävel.
- Kike... - Vad?
Stäng dörren.
Du är i alla fall piggare. Det är bra.
Jag vet att du inte har nåt vidare förtroende för mig.
Men denna gången har jag bra kort på hand.
Och jag har haft en bra lärare.
Du har inte lärt dig ett skit.
Titta, här är huvudet.
Har är profilen, pannan, näsan, munnen...
Han har ett stort huvud.
Ja, han eller hon.
Vill ni veta vad det blir?
- Ja? - Ja.
Det är en pojke.
Underbart. Är du säker?
Absolut.
Gå till monitorn, så ser du bättre.
Då ska vi se.
Här är magen,
navelsträngen, gallblåsan,
och här mellan hans ben,
pung och penis.
Hjärtat. Vill ni lyssna på det?
Mario!
Hördu...
- Vad är det? Du dagdrömde. - Inget.
- Du är helt borta, Mario. - Ja.
Är det så? Fattade du precis att det är på riktigt?
Ja.
Om du känner dig svag får du gärna lägga dig här.
Skratta inte.
Hörde du inte? Allt är bra.
Ja, jag hörde. Allt är toppen.
Tre...
Fyra...
Fem, sex, sju, åtta, nio och tio.
Fan också...
- Hallå. - Hej! Hur går det?
Kanon.
- Bra. Har du riset? - Ja, inga problem.
Få hit det snabbt, vattnet kokar.
Okej. Jag ringer när jag är där.
Händerna på huvudet, upp mot bilen.
Ta det lugnt. Ihop med fötterna.
Fy fan, vilken stank.
- Har du nåt? En kniv? - Jag har inget.
Fru Kong.
Objektet i rörelse. Bekräftat. Fortskrid.
Ni har tillstånd för tillslag.
Nu kör vi.
Tjena, Sergio.
- Stanna! - Polis!
Händerna på huvudet.
Toño!
Okej, lugn nu.
Toño!
Kom igen, skynda på!
Vad är det?
Helvete.
Din jävel.
Herre jävlar.
Stanna!
Och hur gör vi med Marcial?
Vi fortsätter med sensorisk stimuli några gånger i veckan.
Det verkar lugna honom.
Han är mindre aggressiv.
Okej, Antonio Padín.
Hur mår han?
Han har acklimatiserat sig väl.
Han verkar vara nöjd, han har sina rutiner...
Jag vet inte hur lång tid han har kvar.
Är han så dålig?
Han har svårare att göra sig förstådd, att röra sig och svälja.
Så snabbt?
Kognitivt är han okej, men han har svårt att tala.
Förlamningen påverkar stämbanden,
vi lär honom att uttrycka sig med hjälp av en bilderbok.
Igår pratade jag med läkaren han hade på sjukhuset och...
Jag sammanfattade förloppet. Han var inte förvånad.
Han sa att vi inte ska låta den gamle lida.
Jag ser att Antonio har utvecklat ett starkt band till Mario.
Du måste vara utmattad.
Och just nu.
- Är Julia i sjunde månaden? - Sjätte. Och en halv.
Det låter som en liknande tidsram.
Andrés, säg inte så, som om det fanns ett samband.
Kämpa på.
Så där, ja.
Okej.
Antonio!
Antonio...
Antonio, är du okej? Vad hände?
Allt är bra, vi är här.
Vi är här. Lugna dig.
Den här gången ligger han risigt till.
Men de har inget att komma med i rätten.
- Allt är omständigheter. - Jävligt bra.
Nåt nytt om den kinesiska kvinnan?
Nej, inget om henne.
Men jag har nyheter om colombianen.
Han är utom fara och på väg till häktet.
Jävla skit.
Lugn, allt vi behöver göra är att betala borgen.
Men jag varnar dig, den blir saftig.
Den fastställs, sen betalar vi bara.
Kike släpps.
Jag vet inte om vi kan betala, Santiago.
Jag vet inte. Vi har satsat mycket.
Jag har känt din pappa länge. Han har alltid pengar.
Gubben är inte inblandad.
Va?
Han var inte med.
Jävla kineser.
De tog allt.
Allt, hör du? Varor, pengar, allt.
Nu vill Rojas ha sin del.
Men vi måste få ut Kike.
Om colombianen hamnar i samma häkte, kan han få problem.
Vi måste betala borgen, och det snabbt.
Vi kom överens om det.
Han är din son.
Säg nåt för fan.
Dra åt helvete.
- Vad lyssnar du på? - Inget.
- Få se... - Nej, den är min.
- Vad lyssnar du på? - Inget.
- Vad? - Låt mig vara, nej.
- Vad lyssnar du på? - Nej, jag sa nej.
- Hördu. - Där fick jag dig.
Skämta inte om Julio, snälla.
Gillar du den?
Helvete.
Hej, hur mår du?
Du måste få ut mig härifrån.
- Vad hände? - Få ut mig härifrån.
Stället är fullt av colombianer och direktören lyder deras minsta vink.
Jag ska snacka med fanskapet.
Snacka, Toño?
Glöm snacket! Den jäveln vill bara ha pengar, fattar du?
Toño, jag är helt körd.
Och Sánchez kommer hit imorgon.
Sánchez? Är du säker?
Fattar du inte? Vi är körda.
Hjälper vi inte Rojas, skär de ballarna av mig.
Dina också.
Det är inte säkrare för dig än för mig här inne.
Förstår du?
- Okej. - Vadå?
Jag ska snacka med honom igen.
Okej?
- Jag snackar... - Igen?
Pratade du med honom och han sa nej?
Den gamle vill lära oss en läxa.
Men vi löser det.
Jag lovar.
Jag pissade på mig igår.
Va?
Jag pissade på mig.
Jag trodde att de var på väg...
- Du... - ...till min cell.
Jag tappade kontrollen.
Jag tappade den.
Du... Kike.
Ni får inte röra honom.
Vad sa du?
Fysisk kontakt är förbjuden. Gav du honom nånting?
- Skämtar du? - Var snäll och visa dina händer.
Han gav mig inget.
Jag ville ge honom nåt.
- Sitt ner. - Jag ville ge honom kärlek,
- med det får jag inte för dig. - Toño...
Du får ingen kärlek hemma så du jävlas med oss.
- Okej. - Det räcker.
Ni behandlar fångarna som djur.
Se upp på utsidan för där kan nån fimpa dig.
Jag ska få ut dig, okej? Jag pratar med den gamle och fixar det.
- Okej. - Var stark.
Nu är det nog.
God morgon. Kan jag hjälpa dig?
Ursäkta mig. Hallå!
Ska jag handla?
Ska jag handla eller komma och hämta dig?
Men du får vänta fem...
Okej, puss. Hejdå.
Jag frös som en hund.
- Jag vet inte vad det handlar om, men... - Titta rakt fram, sjukvårdarn.
Vi ska inte gå in på detaljer, men min pappa ska hem.
Eftersom han lyssnar på dig, ska du övertala honom.
Förstår du vad jag säger?
Du är en jävligt bra sjuksköterska.
Jag har sett hur gamlingarna älskar dig.
Kanske hostar de fram nåt i sina testamenten?
Jag har inte fel, va?
Jag bryr mig inte ett skit om de skriver in dig i sina testamenten.
Men du får inte ett skit från Padín-familjen, förstått?
Jag svär att jag inte...
Hör på, snillet.
Du ska övertala gamlingen att komma hem.
Förstått?
Förstått, sjuksköterskan?
Eller måste jag förklara för din fru?
Hon är väl med barn?
Är hon med barn eller inte?
Än så länge.
Svara mig, för fan. Jag ställer dig en fråga.
Har ni fått reda på om det är en pojke eller flicka?
Bara den har hälsan. Det är det som är viktigt.
Xepas, få ut skitstöveln ur bilen.
Jag känner igen snubben.
Varifrån?
Han köpte heroin.
- Det var längesen. - Han ser inte ut som en pundare.
Jag svär, han knarkade.
Hallå.
Jag hoppas du har en bra ursäkt för att du lät mig vänta.
Det minsta du kan göra om du inte kan hämta mig är att ringa,
inte lämna ett röstmeddelande.
Ligger du bekvämt?
Bra, för jag ska berätta lite om mitt liv, Antonio.
Titta...
Det där är min bror.
Har jag berättat om honom?
Han hette Sergio.
Han dog av en överdos för 25 år sen.
Är det medlidande jag ser?
Tycker du synd om honom?
Tycker du synd om pundare?
Jag trodde knarklangare var vaccinerade mot sånt.
Han var 26 när han sköt upp skiten som du säljer, för sista gången.
Det var verkligen längesen, Antonio.
Men jag lovar...
...att den dagen var det något inom mig som slutade fungera.
Alldeles nyligen,
med min son på väg och allt,
började jag tänka att kanske...
...kanske skulle jag kunna lägga den skiten bakom mig nu...
...och göra som Julia säger:
Vända blad...
...och gå vidare.
Jag gjorde det...
...tills den dagen du dök upp här...
Och pang!
Som en slägga.
De säger att det är skönt till en början.
Men det vet du bättre än jag.
Man måste vara noga med doseringen.
Men oroa dig inte, jag har det under kontroll.
Vet du vem som injicerade min bror i slutet när han knappt kunde stå?
Kan du gissa?
Min bror var så tacksam mot dig.
Mot dig och din familj.
"Bråka inte med chefen".
Han sa så till alla när ditt namn kom på tal.
Det var en jävligt fin överenskommelse.
Han fick dosen han behövde,
i utbyte mot att sälja din skit till andra förlorade själar.
Jävligt fint, tills den dagen han blev till en... trasa.
Med aids.
Då dög han inte ens till att springa ärenden.
Se det från den ljusa sidan, Antonio.
Tack vare mig dör du fortare...
...och lider mindre av din sjukdom.
Jag sa inget, men...
...du har inte tagit nån medicin på länge.
Oförmågan att svälja och magsmärtorna?
Blekmedel.
Det vidriga medlet jag blandar ner i din mat är blekmedel.
Slappna av nu...
...och försök njuta.
Idag skjuter jag in lite mer för att fira jubileet.
Godnatt, borgmästarn.
Vi får diskutera när vi kan få in det.
Hej, Mario. Vi pratas vid senare, okej.
Sa Andrés nåt om frånvaro till dig?
Nej.
Vi skulle gå igenom några rapporter.
- Har du ringt hem? - Ja, jag fick inget svar.
Om ni ses, skicka honom till mig.
Vad handlar det här om?
Håll käften och lyssna.
Är du inte läkare?
När jag var liten sa min mamma att ni var här för att hjälpa.
Det är därför jag är här. För att få din hjälp.
Vad vill du?
Jag vill att min pappa ska komma hem.
Jag vill ha ett intyg på att han är galen.
Eller välj vilken vetenskaplig term du vill. Du har utbildning.
Ut ur mitt hus!
Sätt dig ner!
Hördu, Xepas.
Lugn.
Ibland är jag inte tydlig nog, så jag ger dig gärna en andra chans.
Men vid tredje försöket har min vän andra sätt att övertala dig på.
Va?
Jag ringer polisen!
Vart tror du att du är på väg?
För helvete, Xepas.
Jävla skit!
Jag står inte ut. Stäng av musiken.
Hallå!
Stäng av den jävla...
Vad är det, Kike?
Rojas hälsar så gott.
- Inte ett ljud. - Okej. Jag fattar.
- Håll käften, du ska få äta skit. - Nej.
Kom igen, nu går vi.
- Kom igen. - Skitätare! Svin!
Nej!
Ät skit, din jävel.
- Upp med dig. - Vad är det, Kikino?
- Sánchez, vi ska betala. Jag svär! - Håll käften, din jävel.
Av respekt för din pappa,
ger Rojas er en vecka att betala tillbaka pengarna.
Vi ska betala. Fattar du inte? Vi ska betala. Jag lovar!
Lärde de er inte att tvätta bort allt skitsnack från trynet?
Lärde de er inte det?
Betala, din jävel.
- Ditt as! - Du ska betala!
Pratar du med mig?
Vad vill du?
Få se.
Jag förstår inte. Vad vill du?
En filt?
Jaha...
Okej...
Vill du inte ha filten?
Vad vill du?
Det här kommer ta timmar.
Här?
Okej, då så...
Lampa?
Garderob?
- Garderob... - Hallå.
- Mario är här nu. - Vad hände?
Jag trodde han ville ha en filt men han säger "garderob"...
Jag byter honom mot Marcial.
Okej, från dåligt till nåt sämre. Berätta vad han ville ha.
Okej, jag går.
Hejdå, Antonio.
Vad vill du ha?
Va? Vad vill du ha?
Lite för mycket lugnande?
Hej.
Julia.
- Hej. - Vad fin du är.
Ja, fin som ko.
Det blir en stor pojke. Letar du efter Mario?
Vi ska på ultraljud. Har du sett honom?
Han var med Antonio. Ska jag säga till?
Nej, det behövs inte. Jag går.
- Hej, hur står det till? - Hej.
- Bra. - Hej.
Vet du var Mario är?
Han kanske är ute i trädgården.
Antonio och Mario är alltid ihop, som pojkvänner.
Han nämnde honom. Är han så sjuk?
Det ser inte bra ut.
Men han är besatt av din man.
Inte mig emot.
Ju mindre jag har med dem att göra, desto bättre.
Men det är inte han som orsakar problem.
Sönerna är bedrövliga.
Och nu sitter den yngste häktad.
Är han häktad?
Ja, den yngste brodern Padín.
Såg du inte när de grep honom? Det var på nyheterna.
Är det Antonio Padín?
Julia, mår du dåligt?
Mario! Skynda dig, det är Julia.
Kike, vad har de gjort med dig?
Kike!
Vem gjorde det här mot dig?
Vem gjorde det? Sánchez?
Fan ta colombianen. Jag ska skära ballarna av honom.
Jag ska döda honom!
Toño, fixa pengarna. Snälla.
Lugn.
Lugn, älskling. Vi är här nu.
Operationssalen är nästan klar.
Ni får vänta här.
Sköterskan kommer snart.
Mario, vad håller du på med?
- Vad håller du på med? - Jag håller inte på med nåt.
Inget. Det är inget.
Ljug inte för mig.
God eftermiddag.
Hej, hur mår du?
Julia Otero Cebrián, eller hur?
Hejsan, namne.
Hur mår du?
Har du ont?
- Ja, här. - Här?
Jag ska hjälpa dig, oroa dig inte.
Jag ska kolla dina värden,
- blodtryck, temperatur... - Ja?
- Mario? - Ja, det är jag.
Hej. Ursäkta att jag stör men jag måste dubbelkolla en sak.
Jag heter Ana González och vikarierar för dr Lozano på hemmet.
Har han inte dykt upp?
- Inte än. - Är det ert första barn?
- Ja. - Jag tittade igenom
Antonio Padíns journal och det är några saker jag inte förstår.
- Han har en medicin för sitt blodtryck. - Ja, Enalpril.
De schemalagda doserna är väldigt höga men hans tryck skenar.
Det är ett misstag.
Andrés, doktor Lozano,
drog tillfälligt in medicinen för att den motverkade
den specifika medicin som sjukhuset ordinerat.
De måste vara därför trycket har gått upp över det normala.
Okej.
Det är mitt fel.
Vi väntade på vidare instruktioner från doktor Lozano...
Men jag borde ha noterat att medicinen tagits bort.
- Mitt fel. - Oroa er inte, jag tar hand om det.
- Jag ska inte störa er mer. Tack. - Okej.
Hej, Antonio. Jag heter Ana, jag vikarierar för Andrés.
Hur mår du?
Väldigt bra.
Han verkar gilla dig.
Nej, Antonio. Jag förstår inte.
Mario säger att han kommunicerar via den här.
Ja?
Vi sätter på den.
Sitter den för tajt?
Nej? Det gör inte ont?
Okej, det här blir bättre.
Hur mår du, Julia?
Bra.
Somnade jag?
Du var så utmattad att vi var tvungna att de dig nåt.
Du kan vika över den.
Stör det dig?
Var är min man?
Han gick. Det var nåt akut på jobbet.
Och eftersom du var så avslappnad...
M.
A.
R.
I.
Vi ska prata...
Han svarade inte igår kväll.
- När var sista gången...? - Mario. Ursäkta mig.
Jag pratade med polisen.
- Ja... - De är här om Andrés.
Det är märkligt.
- Jag vet inte vad som kan ha hänt. - Hur är det med din fru?
Värkarna har stannat av,
kommer de igen sätter de igång henne ikväll.
Är det läkaren?
Ja, jag ska presentera er. Ana.
- Ja? - Vill du komma hit ett ögonblick?
Ja, vad är det?
- Mario. Vi hördes på telefon. - Ja, det stämmer.
Du hade inte behövt komma.
Jag ville försäkra mig om att Antonio mår bra.
De har ett speciellt förhållande.
Hon har redan kommit honom nära.
- Jaså? - Ja.
- Mercedes. - Ursäkta mig.
Fint, tack.
Han hade ont...
- Kan vi prata? - Självklart.
Men han ville prata.
- Prata? - Ana, vill du komma?
Ja, visst.
Hoppas förlossningen går bra.
Åk till sjukhuset.
- Mario! - Hej.
Vem var den mannen?
Han i kostymen? Vad gjorde han här?
Handlar det om din son?
Vill du träffa din usla son?
Du jävlas med mig.
Vill du jävlas med mig?
Få se vem som jävlas med vem.
Detta tar dig till andra sidan.
Du bestämmer.
Ska du berätta?
Tror du att man bara somnar?
Nej, Antonio. En överdos är ett helvete. Ett rent helvete.
Mario,
du måste komma tillbaka. Nu. Hör du mig?
Mario, jag ber dig. Snälla.
Mario...
Dröm sött, borgmästarn.
Han är utmattad.
Han ansträngde sig för att kommunicera. Det hade varit lättare om du varit här.
Ja, nya människor gör honom upprörd.
Vem var den där mannen?
- Vem? - Han som var med Antonio förut.
Jaha, en notarie.
En notarie?
Han behöver ett intyg om att patienten är klar i huvudet.
Han frågade mig, men jag har bara träffat honom en gång.
- Det är inte min sak. - Nej, det är sant.
Dr Lozano rapporterade att Antonios söner kommit hit ursinniga.
- Ja, det låter bekant. - Så allt är i sin ordning.
Men...
Jag är orolig för gamlingen.
Han borde förflyttas till ett sjukhus.
Är du här? Har mini-Mario kommit till världen?
Nej, det verkar som han retas.
Han vill vara kvar där inne.
Trevligt att träffas, Mario.
Ana, Antonios prover är klara för labbet.
De är klara tidigt imorgon bitti.
Okej. Tack, Sofia.
Mercedes har rätt, du är jobbnarkoman.
Typ. Men nu sticker jag.
Stor puss till Julia. Behöver ni nåt...
Ja, jag hälsar henne.
Vi hade ett möte dagen därpå,
men han dök aldrig upp. Det var samma dag...
Det är nåt jag inte har berättat.
Jag dödade honom.
Jag dödade min bror.
Han vägde mindre än 30 kilo och hade knappt nån röst.
Han bad mig ständigt...
...att göra slut på det en gång för alla.
Och det gjorde jag.
Den fixen dödade oss.
Den dödade oss båda två.
Jag trodde att det skulle bli en lättnad när den tiden kom.
Men så är det inte.
Jag vill få det överstökat.
God natt, borgmästarn.
Vad har du gjort?
Du kommer ta livet av honom!
Rojas... sluta. Lyssna på mig.
Lyssna på mig, Rojas.
Jag är nära, jag lovar. Jag har nästan pengarna.
Sluta jävlas med mig, Rojas. Vad fan gör jag om två dagar?
Jag har redan...
Jag är så trött på dina hot, hör du det?
Dra åt helvete.
Ja, du hörde rätt. Dra åt helvete.
Men döda oss då, få det överstökat.
Dra åt helvete, din jävel.
Dra åt helvete.
Herregud!
Den jäveln.
Vart tog du vägen, din jävel?
- Fan! - Nu har jag dig.
Han svarar inte.
Vill du leka? Då gör vi det!
Helvete.
Stanna bilen, ditt as.
Toño.
Jättebra. Fortsätt.
Lite till, bara lite till.
Fortsätt kämpa.
Kom igen, krysta allt vad du kan. Fortsätt.
Fortsätt...
Lite till, bara. Nu kan du vila.
Vila lite, vila.
Kom igen, andas.
Andas.
Fortsätt...
Fortsätt... lite till.
Fortsätt kämpa...
Du är jätteduktig.
Kom igen, jättebra. Fortsätt...
Lite till. Fortsätt kämpa.
Fortsätt kämpa...
En till...
Ta ett djupt andetag till.
Kom igen, vi har honom. Fortsätt kämpa.
Han är här.
Vad ska han heta?
Sergio.
För helvete. Rör mig inte.
Rör mig inte!
Rör mig inte, ditt svin!
Vad glor ni på? Va?
Rör mig inte. Jag ska gå.
Jag går.
Jag går!
Mario.
Ja.
Vi sågs på hemmet, men vi hann inte pratas vid.
Jaha, notarien.
Alfredo Matas.
Ledsen att ta kontakt idag,
men jag tänkte att det vore ett bra tillfälle för en första kontakt.
En första kontakt?
Med mig?
God morgon, Enrique.
Vad är det som händer?
Vad gör den snubben här?
Han måste närvara.
Försöker ni blåsa mig?
Herr Padín hade svårt att uttrycka sig men hans budskap var tydligt.
Jag kan intyga att dokumentet är giltigt.
På grund av herr Padíns omständigheter föreslog han att vi spelade in mötet.
Här är minnet med inspelningen.
Och i mappen finns ett hälsointyg,
signerat av dr Andrés Botana,
som kungör att mr Padíns hälsa inte påverkade hans mentala förmåga.
Testamentet är därför helt lagenligt.
TESTAMENTE MR ANTONIO PADÍN SALGADO
Vi fortsätter med att läsa testamentet som upprättats av notarien,
i linje med testamentet som godkänts av herr Padín, som ni kan se i videon.
"Upprättat på Argentos-hemmet i den här staden, klockan 20:26,
23 juni 2018.
Framför mig har jag Antonio Padín Salgado med personnumer 35418971P."
Jag går vidare med de väsentliga delarna av testamentet.
"Antonio Padín Salgado uttrycker sin vilja att följande paragrafer efterföljs.
Han anger som sin enda arvinge, det förstfödda barnet
till Mario Villas Piñeiros, chefsjuksköterska på Argentos-hemmet.
Till sina söner Antonio och Enrique Padín Hermida,
efterlämnas endast det som tillfaller dem enligt lag."
Har du några frågor?
Jag lovar, jag visste ingenting.
Jag kan väl avböja?
- Din jävel. - Om du vore arvinge, ja.
Men här kan bara din son avböja.
Du får mycket att förklara för din son.
Xepas.
Du bad om det. Helt själv.
Din jävel!
Ditt förbannade as!
Inga misstag.
Bra. Hejdå.
Skit på dig.
Nej!
Hallå!
Undertexter: Jenny Johansson